Major!
Jag är...okej.
Major!
Rädda dig själv. Lämna mig här.
Du måste fly.
Det kan jag inte! Jag tar dig med mig!
Lämna mig.
Jag lämnar dig inte! Jag stannar och slåss!
Jag går bara om jag tar med dig.
Violet!
Jag låter dig inte dö!
Sluta.
Sluta bara!
Du måste leva.
Violet.
Du måste leva.
Var fri.
Från djupet av mitt hjärta.
Jag älskar dig.
Älskar?
Vad innebär det att älska?
Vad innebär det...
...att älska?
Jag förstår inte!
Major!
Jag tänkte att du var här.
Det var en brutal strid.
När ert team skickade upp lysraketen attackerade resten av styrkorna
och när de insåg sitt nederlag
bombarderade Gardariks armé sitt eget högkvarter innan de flydde.
Du hittades vid botten av trapporna.
Han knuffade troligen undan dig för att skydda dig från smällen.
När jag var på sjukhuset sa alla att majoren mådde bra.
Vi kunde inte berätta.
Du var mer orolig för honom än dig själv.
Kom nu.
Violet.
Vart...
...skulle jag gå?
Jag kan bara gå dit majoren är.
Vi ska tillbaka till kontoret.
Du är vår automatiska minnesdocka.
Då stannar jag här med, tills du väljer att komma tillbaka.
Han bad trots allt mig att se efter dig.
Precis innan striden kom han och bad mig...
Ta hand om Violet om nåt händer mig.
Ta henne till Evergardens hus i Leiden efter kriget.
Gilbert?
Jag räknar med dig.
Han såg aldrig dig som ett krigsverktyg.
Han såg dig som en normal flicka och brydde sig om din framtid.
Hej. Ledsen att jag drog undan dig.
Är du okej?
Du är väl okej?
Jag visste inte vad som skulle hända när de skrev ut dig från sjukhuset
men du lärde dig att bli automatisk minnesdocka.
Du har kommit så långt.
Du borde kunna leva ditt liv utan hans order.
Kommer jag aldrig att få order av dig igen, major?
Du har inte gjort nåt fel.
Vi kan tala om det senare.
Vägen är blockerad.
-Överstelöjtnant! -Jag är inte...
-Äsch. Ledig. -Javisst!
Har det hänt nåt?
Staden Caisseclaire angreps av en fredsbrytande fraktion från Gardarik.
Jag har hört talas om de fredsbrytande vindarna.
Vad är status?
De är besegrade, men vi måste akta oss för kvarvarande rebeller.
Då tar vi en annan väg.
Uppfattat.
Är Violet tillbaka?
Det verkar så, men...
Hon kommer väl att arbeta igen?
Kan du titta till henne?
-Varför går inte du? -Hon behöver nån som du just nu.
Vad ska det betyda?
Jag har bättre saker för mig.
Benedict.
Kan du leta igenom distrikt 12 åt mig?
Jag ska försöka ta distrikt 14.
Har det hänt nåt?
En av våra nya budbärare kastade breven han inte hann med att leverera.
Vad?
Vi ska leta reda på dem.
Oroa dig inte. Vi har en god aning om var de är.
Violet, du är väl härinne? Jag vill bara titta till dig.
Jag är hemskt ledsen för all oro jag kan ha orsakat.
Hur mår du? Äter du?
Jag lämnar din mat här ute.
Kan du komma ut i morgon?
Vi längtar efter dig och du har många förfrågningar.
Jag...
Det är som ordförande Hodgins sa.
Jag brinner.
För allt jag gjort.
Du kommer att förstå en dag.
Och då kommer du förstå att du har många brännsår.
Varför sa du så till henne?
Hon hade inget val, med tanke på sin bakgrund.
Hennes bakgrund spelar ingen roll. Man kan inte radera det förflutna.
-Glöm det och börja om då... -Det går inte heller.
Hon är inte den enda som brinner.
Det gör vi båda.
Vi har osynliga ärr från flammorna.
Vad...
Vad ska hon göra då?
Det måste hon bestämma själv.
Efter att hon sett sin brinnande kropp och accepterat det.
Men...
Hon har förlorat majoren...
...och allt som hon hade.
Det ordnar sig.
Hon förlorade inte honom.
Eller nåt annat.
Cattleya är också borta.
Jag tittar till henne i morgon.
Det kan vara bäst att låta henne vara.
Men...
Jag vill veta vad "jag älskar dig" betyder.
Jag blev docka för att jag ville veta vad majoren menade med "jag älskar dig".
Ska vi verkligen låta henne vara?
Vad?
Tänk om hon aldrig vill bli docka igen?
Jag vill anlita en skribent.
Major.
Vad är det?
Violet?
Major.
Major!
Du lever!
Dina kläder.
Jag arbetar som automatisk minnesdocka.
Gör du?
Ja. Jag skriver brev.
Brev?
Med samma händer som tog så många liv?
Major?
Skriver du brev för att föra samman människor?
Major?
Major.
Major!
Vad...
...ska jag göra?
Snälla.
Snälla, ge mig en order.
Jag har ett brev åt dig, Violet Evergarden.
Det är adresserat till dig.
Erica och Iris bad mig leverera det.
Jag har gjort min del.
Levererar du ännu? Det är sent.
Ja. Vi hittade breven som kastades bort.
Var är Benedict?
Han stukade foten.
Det är på grund av hans skor.
Vad är det med dig?
Aj, aj!
Jag ska ner till Craft Street.
Kan du ta hand om en gata?
Vart och ett innehåller ju nåns känslor.
Varje brev förtjänar att levereras.
Ett brev!
Mamma! Det är från pappa!
Är du klar med leveranserna?
Tack för hjälpen.
Vad bra! Alla tog sig hem.
"Hur mår du, Violet?
Jag funderade på att hälsa på
men efter att ha talat med Iris ville jag skriva ett brev istället.
Det är kanske konstigt för dockor att skriva till varann
men vi ville att du skulle veta att vi är oroliga för dig.
Och att vi även...
...väntar på dig."
Du vill kanske inte komma tillbaka till arbetet än,
så ta den tid du behöver.
Men om nåt händer, tveka inte att ringa oss.
Både Iris och jag vet att du kommer tillbaka.
Och nån vid namn Spencer kom och bad dig skriva ett brev åt honom.
Han ville skicka ett tack- och ursäktsbrev till sin lillasyster.
Han bad specifikt om dig...
...och insisterade på att du skulle skriva det.
Är du nöjd med det här?
Ja.
Det är lite generande att skicka ett brev till sin lillasyster,
men jag fick ett nytt jobb tack vare henne.
Hon hjälpte mig att börja om.
Ledsen för att du fick åka hela vägen ut hit.
Jag hörde att du tog ledigt.
Mina kollegor berättade om din förfrågan...
...med ett brev.
Det var det första brevet jag fått.
Det hjälpte mig att förstå...
...hur speciellt det är att få ett brev.
Luculia kommer att bli nöjd.
Tack.
En person med ett passande namn.
Ett namn som är passande.
Violet?
Det är som du sa.
Jag hade många brännmärken på min kropp.
Är det okej?
Har jag...
Har jag rätt att vara automatisk minnesdocka?
Har jag...
Har jag rätt att leva?
Det förflutna kan inte raderas.
Men...
Men alla dina framgångar som automatisk minnesdocka...
...ska aldrig glömmas heller, Violet Evergarden.
Undertexter: Tomas Lundholm